Hvad er der?
Jeg må springe lidt tilbage.
Jeg var 12 år og på skoleudflugt i bjergene.
- Laver du grin med mig? - Hvad mener du?
Du får en spontan orgasme.
Ja, det var en orgasme.
Selv om lægen kaldte det et epileptisk anfald.
Og under orgasmen havde du et syn.
To kvinder på hver side af dig.
Holdt hun i sløret med to fingre sådan her?
Hvad er der?
Du aner ikke, hvem de kvinder var, vel?
Nej, men den ene lignede Jomfru Maria.
- Nu du siger det. - Det var sandelig ikke Jomfru Maria.
Det lyder som Valeria Messalina, kejser Claudius' hustru.
Historiens mest berygtede nymfoman.
Den anden kvinde, der red på dyret -
- var ingen ringere end Babylons store skøge -
- der red på Nimrod i form af en tyr.
Din historie er en slags blasfemisk genfortælling -
- af forklarelsen af Jesus på bjerget.
En af Østkirkens helligste passager.
Hvor Kristi menneskelige natur gennemskinnes -
- af evighedens guddommelige lys.
Hvis nogen anden havde fortalt den historie -
- havde jeg betragtet den som en blasfemisk spøg -
- peppet op med et bibelsk lys fra intet mindre -
- end en spontan orgasme.
Og senere mistede du så din orgasme helt.
Wagner, "Rheingold", nedstigningen til Nibelungen.
Var det så slemt?
Forestil dig, at du med ét mistede lysten til at læse.
Hele din lidenskab for bøger og bogstaver.
Det kan jeg slet ikke forestille mig.
Det er jo Zenons paradoks.
Du er Akilles.
- Skildpadden er orgasmen. - Hold nu op.
Fordi du jagtede den, kunne du ikke få tilfredsstillelse.
- Det er paradokset. - Du tager det altså ikke ret alvorligt.
Jeg fortæller dig om det værste, der er overgået mig.
På få sekunder mistede jeg al seksuel følelse.
Min fisse blev følelsesløs.
Og straks skal vi høre om det latterlige matematiske problem.
Jeg tror slet ikke, du hører efter.
Hvorfor tror du ikke det?
Når jeg har fortalt andre mænd -
- om mine seksuelle erfaringer -
- bliver de altid ret ophidsede.
Jeg bliver også ophidset.
Af alt det matematiske fis. Ikke af historien.
Hvad er du egentlig for et menneske?
Jeg...
Det aner du ikke.
Nej, men jeg kan gætte.
Hvorfor har jeg ikke regnet det ud før?
Du bliver ikke ophidset af mine frække historier -
- fordi du ikke kan forholde dig til dem.
Du har aldrig været sammen med en kvinde.
Det er temmelig præcist.
Og heller ikke med en mand.
Er du ked af det?
Tja, af nysgerrighed.
Ikke af begær, som man skulle tro.
Jeg betragter mig selv som aseksuel.
Jeg har da eksperimenteret med at onanere som teenager -
- men jeg fik ikke rigtig noget ud af det.
Der er altså ikke noget seksuelt ved mig.
Det er slet ikke så usædvanligt -
- men jeg har da læst en masse om seksuelle emner.
"Canterbury-fortællingerne", "Dekameron", "Tusind og én nat".
Jeg har skam læst dem med stor interesse og fornøjelse.
Men kun litterær fornøjelse.
Jeg tror nu, det gør mig til en bedre lytter af din historie.
Jeg har ingen forudindfattede meninger eller præferencer.
Jeg er den bedste dommer, du kunne give din historie.
Og om du er et dårligt menneske eller ej -
- har jeg heller ikke svært ved at bedømme.
Jeg ser dig ikke gennem briller -
- farvet af seksualitet eller seksuel erfaring.
Jeg er jomfru.
Jeg er uskyldig.
Hun ser på mig.
Ja.
Det er en ikon. Er den russisk?
Ja, en god kopi.
Måske i Rubljovs stil.
Ikoner er som regel knyttet til Østkirken.
- Østkirken? - Nu bliver jeg måske lidt teoretisk.
Det må du godt. Jeg vil godt have, du fortæller om dit billede.
Den kristne kirke blev delt i 1054 på grund af en strid -
- mellem Østkirken og Vestkirken.
I dag kalder vi dem den ortodokse og den romerskkatolske kirke.
Det her er en typisk ikon fra Østkirken.
De viser som regel Jomfru Maria og Jesusbarnet -
- og sjældent korsfæstelsen -
- som var mere fremherskende i Vestkirken.
Man kan sige, at Vestkirken er lidelsens kirke -
- og Østkirken er lykkens kirke.
Tag på en mental rejse østpå fra Rom.
Mærk, hvordan du fjerner dig fra skyld og smerte mod glæde og lys.
Du sagde, du ikke troede på Gud.
Nej, men hele tanken om religion er interessant.
Ligesom tanken om sex.
Men jeg knæler ikke for nogen af delene.
Lad os kalde det her kapitel:
"Østkirken og Vestkirken."
Det bliver ikke en historie om at rejse østpå fra Rom mod lyset.
Snarere det modsatte.
Så for ikke at gøre det alt for trist -
- har jeg peppet næste kapitel op med en ekstra overskrift.
KAPITEL SEKS ØSTKIRKEN OG VESTKIRKEN
(DEN TAVSE AND)
Trods min utrættelige indsats reagerede min fisse slet ikke.
Jeg må indrømme, at vi begyndte at more os sammen.
Du får £5 -
- hvis du kan få den -
- op i fissen.
- £5? - Ja.
Hold da kæft.
- Tak. - Selv tak.
- Fik De ingen skeer? - Nej.
Det mest groteske var, at det var i den periode -
- blottet for seksuelle følelser -
- en tid fuld af tryghed og hjemlig hygge -
- fordi vi var flyttet sammen -
- at jeg blev gravid, fordi jeg sjuskede med p-pillerne.
Bevidst eller ubevidst var det vigtigt for mig at få kejsersnit.
Jeg håbede jo, at min fisse ville begynde at virke igen -
- og noget sagde mig, at en hård fødsel ikke ville gavne det.
Måske var det indbildning, men da jeg lå der -
- lød lyden fra instrumenterne som akkorden fra "Den lille flok".
Ja. Og det var ikke frygt.
Mere en slags væmmelse.
Jeg kunne have svoret på, at jeg så ham grine.
Den grinende søn. I "Dr. Faustus" skriver Thomas Mann -
- at Noas søn Ham grinede, da han blev født.
Endnu et satanisk tegn.
Det uskyldige barn blev døbt Marcel efter Mars, den romerske krigsgud.
Og moderskabet?
Jeg går ud fra, moderkærligheden ikke helt levede op til forventningerne.
Jeg havde ingen forventninger. Moderkærligheden var ikke problematisk.
Men hver gang jeg så barnet i øjnene -
- fik jeg en foruroligende fornemmelse af, at jeg var blevet gennemskuet.
Det er sikkert noget underligt noget at sige om et barn.
At min kærlighed ikke var gengældt.
Men det følte jeg.
Hvis Jerôme havde håbet på en pause fra det -
- der efterhånden mest var hårdt arbejde for ham, tog han fejl.
- Fyld alle mine huller. - Det kan jeg ikke, Joe.
Undskyld.
- Må jeg lige tale med dig? - Ja.
Jeg elsker din vildskab og dit begær. Jeg elsker dig, Joe.
I øjeblikket kan jeg ikke tilfredsstille dig, som jeg gerne ville.
Det betyder ikke, at vi ikke opretholder vores sexliv, som er vigtigt for mig.
Meget vigtigt.
Når man køber en tiger -
- skal den også fodres.
Tilfredsstilles, ikke?
Det korte af det lange er, at jeg har fået mig en tiger.
- Er jeg for meget for dig? - Nej.
Du er lige, som du skal være.
Jeg foreslår bare, at jeg får lidt hjælp med fodringen.
Skal jeg gå i seng med andre ud over dig?
Det er en barsk måde at udtrykke det på, men...
- Men præcis. - Præcis.
I lang tid havde jeg leget med ideen om -
- at videreudvikle "knep mig nu"-tøjet.
- Du ser godt ud. - Jeg blev til klaverlærerinden.
Alt i orden? Hvad er der i vejen?
Jeg har ikke forstand på biler. Vil du hjælpe mig?
Det er da klart, den ikke virker, når tændrørskapperne er taget af.
Det har jeg gjort. Var det forkert?
Omsider havde jeg gavn af min ottecylindrede bil.
De mulige kombinationer af otte tændrørskapper på otte tændrør -
- er 40.320, hvis jeg stadig kan regne.
Kun en af dem får bilen til at virke, så det gav mig mere end tid nok.
Beethoven var da god, men han kunne ikke skrive fugaer.
Mener du det?
Tja.
Det ville være mere præcist at sige, at Beethoven fornyede fugaen.
Han var bare så visionær -
- at de gamle Bach-purister beskyldte ham for ikke at mestre det.
God dag?
For at nå ind til hjertet af din lidende Vestkirke -
- må jeg springe tre år frem -
- og fortælle om mit møde med "de farlige mænd".
Jeg var meget alene med Marcel i den periode.
Jerôme rejste meget, og når han endelig var hjemme -
- brugte han det meste af tiden på at beskylde mig for at forsømme Marcel.
Jeg tror nu, det dækkede over hans vrede over mine elskere.
Enhver seksuel tilfredsstillelse for ikke at tale om orgasme -
- var fjernere end nogensinde.
Noget måtte der ske -
- og inspirationen havde været under mit vindue hele tiden.
Jeg tændte helt vildt på tanken om sex -
- hvor verbal kommunikation var umulig.
Hej. Tobias, tolken.
Jeg hedder Joe. Kom ind.
- Du taler de afrikanske sprog, ikke? - Grundlæggende, jo.
Hvem og hvad skal du have oversat?
Den mand. Ham i den grønne jakke.
Du skal spørge ham, om han vil gå i seng med mig.
Javel.
- Er den hjemme? - Det er svært at sige.
Jeg har skrevet tid og sted ned.
Men jeg tør ikke stå inde for det præcise ordvalg i dette tilfælde.
Jeg tror sådan set -
- at det falder i en gråzone i mit fag.
Det var adressen på et billigt hotel.
- Hvorfor var der to? - Lige mine ord.
N havde åbenbart taget sin bror med.
- Hvorfor var han så vred? - Det var et personligt anliggende.
Senere har jeg hørt, at det kræver stor følsomhed at lave en sandwich -
- fordi mændene åbenbart kan mærke hinanden igennem kødet.
Skænderiet var sikkert allerede begyndt på trappen -
- hvor en af dem havde gjort krav på et af mine huller -
- i modstrid med sin negerbrors interesser.
Det ord må du ikke bruge.
Det er ikke politisk korrekt at sige neger.
Ja, undskyld, men i min omgangskreds -
- er det et adelsmærke at kalde en spade for en spade.
Hver gang et ord bliver forbudt, fjerner man en sten fra demokratiets fundament.
Samfundet viser sin magtesløshed over for et konkret problem -
- ved at fjerne ord fra sproget.
Samfundet vil nok hævde, at politisk korrekthed er et præcist udtryk -
- for demokratisk hensyntagen til minoriteter.
Jeg mener, samfundet er lige så fejt som menneskene i det -
- der efter min mening er for dumme til demokrati.
Jeg kan godt se din pointe, men jeg er helt uenig.
Jeg tvivler ikke på de menneskelige egenskaber.
De menneskelige egenskaber kan sammenfattes i ét ord: hykleri.
Vi ophøjer dem, der siger det rette, men mener det forkerte -
- og håner dem, der siger det forkerte, men mener det rette.
Jeg kan i øvrigt forsikre dig om, at kvinder, der påstår -
- de ikke tænder på negre, lyver.
Tilfredsstillede de dig så, de... negre?
Nej.
Men de viste mig, at der var en verden fjernt fra min -
- som jeg måtte udforske -
- for der eller måske på den anden side at få mit liv tilbage.
Hvem er du?
Jeg ved, hvad du gør.
Jeg vil gerne være en af de kvinder, du ser.
Det har ingen interesse.
Madame.
Prinsesse, jeg sagde udtrykkeligt fem dage.
Der er ikke gået fem dage endnu.
Så jeg må bede dig om at gå.
Beklager.
Jeg tror altså ikke, det her er noget for dig.
Hvor mystisk.
Får jeg en fornuftig forklaring nu, eller skal vi vente?
Jeg kan ikke give dig en forklaring og slet ikke en fornuftig en.
Hvad gik rygterne om ham ud på?
- At han var voldelig. - Hvordan kan det være ophidsende?
Den nemmeste måde at forstå det på er ved at huske på min oprørske natur.
Det, K gjorde, bød mig fuldstændig imod.
Jeg kontaktede ham -
- i et sidste desperat forsøg på at genoprette min seksualitet.
Det var systemet, der drog mig til K.
Voldssystemet?
Du talte meget om Vestkirken, ikke?
Så vidt jeg husker -
- er den systematiske optakt til korsfæstelsen -
- af en voldelig og ligefrem sadistisk natur.
Ja, Kristi lidelseshistorie er fuld af systematisk vold.
Via Dolorosa, de ni korsvejsstationer og 39 piskeslag.
Du begynder at irritere mig.
Rejs dig op.
Jeg vil gerne have, du sidder helt afslappet -
- mens jeg slår dig i ansigtet.
Det er ikke noget særligt.
Bare en lussing.
Klar?
Nu opridser jeg reglerne.
Første regel er, at jeg ikke knepper dig.
Det er ikke til diskussion.
Hvad får du så ud af det?
Det er min egen sag, og det skal du ikke bringe på bane igen.
Den anden regel er, at vi ikke har noget stopord.
Hvis du går ind sammen med mig -
- kan du ikke sige noget for at få mig til at stoppe.
Ingen plan eller fremgangsmåde.
Medbring en brun, brugt læderridepisk.
Ikke fra en butik, der sælger sexlegetøj.
Det her er ikke for sjov.
Tredje regel.
Hvis jeg vælger at lukke dig ind, skal du sidde herude.
Med andre ord ved du ikke hvornår.
Kun at det bliver -
- mellem kl. 2 og 6 om natten.
Så længe kan jeg ikke blive.
Min babysitter er ikke til at regne med, og jeg kan ikke forlade mit barn.
- Du ved ikke engang, hvad jeg hedder. - Det interesserer mig ikke.
Her hedder du...
Fido.
Marcel er vågen.
Vil du sige farvel til din mor?
Farvel.
Jeg tager din frakke.
Du skal sætte håret op.
Brug den her.
Hvis nu jeg skulle blive nødt til at give dig en lussing.
Skal jeg tage tøjet af?
Jeg siger, hvad du skal gøre og hvornår.
- Nu må du godt bukke dig frem. - Hvordan?
Gå hen til stolen.
Bøj i hofterne.
Se ligeud. Ret hovedet op.
Bliv ved med at se ligeud.
Se ligeud.
Du må godt rejse dig op.
Vi bliver nødt til at bruge sofaen.
Kom med.
Slap af.
Buk dig frem.
Stræk armene ud.
Slap af.
Næste gang skal du ikke have trusser på.
Din røv er ikke højt nok oppe.
- Jeg tror ikke, vi kan gøre det i dag. - Hvad?
Jeg vil godt se dig igen på torsdag.
- Hvad er der i vejen? - Vi må se, hvordan det går på torsdag.
Jeg kan ikke tage telefonen. Læg en besked.
Det er Marcels mor igen.
Klokken er nu halv to, og vi havde en aftale.
Jeg håber, du hører beskeden og kommer, så hurtigt du kan.
Marcel sover.
Jeg bliver nødt til at gå nu.
Bedre.
Det er meget bedre. Meget bedre.
Nu slår jeg dig 12 gange, uanset hvor meget du skriger.
Ingen kan høre dig herinde.
Sådan foregår det altså ikke.
De fleste skriger ikke, før jeg slår dem.
Det var det.
Tak.
Selv tak.
Jeg ved ikke, hvor vi får vores seksualitet fra -
- eller hvor den slags tilbøjeligheder stammer fra.
Det er sikkert en perversion skabt i barndommen -
- der ikke har manifesteret sig før.
Freud siger sjovt nok det modsatte.
Han taler om barnets polymorfe perversion.
Det vil sige, at et barn rummer alle slags perversioner -
- og vi bruger barndommen til at formindske eller fjerne nogle af dem.
Et barn er seksuelt polymorft -
- og alting er seksualitet i et lille barn.
Og dog var det dybt bizart at ligge der.
Især at have lyst til at ligge der.
Det er interessant, at du blev våd -
- i forventning om en smerte, du ikke havde oplevet.
Din krop beredte sig på et samleje, som du vidste ikke ville finde sted.
Jeg kan kun beskrive stemningen som seksuel.
Mens jeg vred og snoede mig under hans piskeslag -
- kunne jeg mærke, hvor sindrige hans knuder var.
Hvis jeg kæmpede imod dem, blev de strammere.
Når jeg slappede af, blev rebene også slappere.
Jeg ved ikke, hvad slags knude K brugte.
Men jeg kender til en knude, der strammes, når den belastes -
- og vice versa. En såkaldt prusikknude.
Opkaldt efter en bjergbestiger ved navn Prusik.
Han var oppe at klatre med en ven, da der skete en ulykke -
- og vennen døde.
Selv endte han med at hænge i et reb -
- uden at kunne komme op.
Man kan ikke klatre op ad et bjergbestigningsreb. Det er for tyndt.
Men han var en intelligent mand, og med ryggen mod muren var han genial.
Han pillede snørebåndene ud af sine støvler og lavede to løkker -
- og bandt dem til rebet.
Han kunne flytte dem op, når de ikke var belastede -
- og træde i dem for at klatre opad og redde sig selv.
Prusik.
Det var et af dine svageste sidespring.
- Må jeg fortsætte? - Værsgo.
Nogle gange giver jeg en julegave -
- men du skal selv gøre arbejdet.
Det hedder en blodknude.
Du skal lave ni reb med hver tre blodknuder.
Lad mig se dig gøre det. Du bestemmer selv -
- om du vil knytte fire, fem eller seks tørn på de enkelte knuder.
Joe?
Skat?
Marcel?
- Holder du stadig af mig? - Ja.
Mere end af de andre?
- Ja? - Ja.
Du går ikke igen i aften, vel?
Nej, nej.
- Er du sikker? - Ja.
Lyver du for mig, Joe?
- Nej. - Vær nu bare ærlig.
- Sig det nu bare, for fanden. - Nej.
- Jeg vil bare være her. - Hvorfor?
Det ved jeg ikke.
Hvis du går i aften -
- får du aldrig mere mig eller Marcel at se igen.
Forstår du det?
Er det her farvel?
Er det det, du siger?
- Kom, Marcel. - Hold op.
Er det det, du vil have?
Nu kan du se ham. Se på ham, Joe.
Du egner dig ikke til at være mor, Joe.
Nu vækker vi ham.
Marcel, lille skat. Sig farvel til mor.
- Læg ham nu. - Er det det, du vil have?
Se. Han vil have dig.
Det er jul, for satan.
Hvad er nu det?
I dag er det Madame, der må vente.
Jeg beklager, Madame -
- men jeg må lige tale med Fido først.
Jeg burde sende dig hjem.
Glædelig jul, Fido.
- Jeg vil have din pik. - Hvad?
Jeg vil have din pik.
Nej, du vil ej. Nej!
Hvad går der af dig i dag?
I anledning af julen og din opførsel i dag -
- får du den højeste romerske straf på 40 piskeslag.
Er du klar, Fido?
Jeg er klar.
En.
To.
Tre.
Fire.
Fem.
Seks.
Jeg havde gennemskuet K's knudeteknik -
- så jeg kunne lige bevæge underlivet nok -
- til at stimulere min klitoris mod bogomslaget.
Og da du kom hjem -
- var Jerôme og barnet væk?
Jeg har ikke set Marcel siden.
Den sentimentalitet... Jeg hader den!
- Hvorfor det? - Fordi den er falsk.
Er du sikker?
Jerôme forstod, at han heller ikke kunne lade sit liv styre af et barn.
Så han satte ham i pleje.
Min eneste kontakt med drengen er de £1000 -
- jeg sætter ind på hans konto hver måned.
Anonymt.
Som bod.
Efter al den ulykke må jeg så spørge -
- hvad der blev af den tavse and?
Gud ja, den tavse and.
Den havde jeg helt glemt.
En aften var K i et for ham usædvanligt godt humør.
Jeg ved ikke hvorfor, men han slog ikke hårdt -
- og han spøgte med, at han ville præsentere mig for "Den Tavse And".
Man tør næsten ikke forestille sig "Den Rappende And".
Ja, ja.
Inderst inde var lille K vist en munter fyr med et væld af talenter.
Men det med romernes 40 piskeslag var forkert.
Den højeste straf var rigtignok 40 piskeslag -
- men de skulle uddeles tre ad gangen.
Derfor fik Jesus kun 39 piskeslag, for tre går op i 39 -
- men ikke i 40.
- Du har et spejl. - Ja.
Det ligner en tanke, ikke?
- Er du klar til et kapitel til? - Fortsæt.
KAPITEL SYV SPEJLET
Nogle år efter begyndte det kropslige misbrug at sætte sig spor.
Først blødte jeg en sjælden gang fra klitoris -
- men senere oftere og oftere.
Kom ind.
Har du hørt nogen af rygterne om dig?
De siger, at du er sammen med mænd hver aften.
Hele natten.
De siger alle sammen, at du ikke er til at stole på.
Hvorfor siger de det?
De er vel bange for, at jeg ikke kan holde mig fra deres mænd.
Javel. Kan du det?
Nej.
Jeg har talt med en psykolog.
Han siger, du er afhængig, men din afhængighed kan godt behandles.
De har nogle grupper.
Jeg kender godt den slags grupper.
- Jeg har intet at sige til en psykolog. - Jeg foreslår ikke terapi.
Jeg kræver det. Selv om du holder op her -
- bliver det bare det samme på din næste arbejdsplads og den næste igen.
- Jeg hedder Joe. - Hej, Joe.
- Jeg er nymfoman. - Sexafhængig.
Jeg hedder Joe, og jeg er nymfoman.
Vi siger sexafhængig. Alle er ens her.
Du skal kun sige noget, hvis du har lyst.
Siger du, at ingen kan udslette sin seksualitet?
- Selv om den er altødelæggende for dem? - Jeg siger ikke, at ingen kan.
Men højst en ud af en million formår at leve et liv uden seksualitet.
Du bygger vel ikke din terapi på den ene ud af en million?
Nej. Det første og vigtigste skridt er -
- at fjerne incitamentet og begrænse eksponeringen.
Du må finde ud af, hvad dine incitamenter er -
- og sørge for at undgå dem.
Alt, hvad der får dig til at tænke på sex.
Joe vil gerne fortælle os noget.
- Jeg hedder Joe. - Hej, Joe.
Jeg er sexafhængig, men jeg har ikke dyrket sex i tre uger og fem dage.
Hvordan gjorde du, Joe? Du har noter med.
Kære alle sammen. Tro ikke, at det har været let -
- men nu forstår jeg, at vi alle sammen er ens.
- Er alt i orden, Joe? - Ja.
Vil du have et glas vand?
Tak.
Vil du vente til en anden gang?
Nej, jeg vil godt tale.
Kære alle sammen. Tro ikke, at det har været let -
- men nu forstår jeg, at vi ikke er -
- og aldrig bliver ens.
Jeg er ikke ligesom dig, der knepper for at blive bekræftet -
- og lige så godt kan lade være med at få pik.
Jeg er ikke ligesom dig.
Du vil bare udfyldes -
- og om det er af en mand eller tonsvis af klamme kalorier -
- er ligegyldigt.
Og jeg er i hvert fald ikke ligesom dig.
Den empati, du påberåber dig, er falsk.
Du er bare samfundets moralpoliti -
- hvis pligt det er at udslette min utugt fra jordens overflade -
- så borgerskabet ikke får det dårligt. Jeg er ikke ligesom jer.
Jeg er nymfoman, og det elsker jeg mig selv for.
Frem for alt elsker jeg min fisse -
- og mit bundsjofle, beskidte begær.
Hvad var nu det?
Jeg fatter ikke det med den brændende bil.
Undskyld.
Jeg havde bare travlt med at komme til sidste kapitel.
Jeg forstod, at samfundet ikke kunne rumme mig -
- og jeg kunne ikke rumme samfundet. Det havde jeg aldrig kunnet.
Det faldt dig vel naturligt -
- at indrette dit værelse som en munkecelle.
Men det har ikke givet stor inspiration til min histories kapiteloverskrifter.
Der er ganske enkelt ikke mere, jeg kan bruge.
Det beklager jeg.
Måske kan jeg give dig et tip.
Ja tak.
Jeg beskæftiger mig mest med tekster.
Men indimellem kan teksten virke så tom.
Så ubegribelig tom.
Selv om det er verdens bedste tekst af verdens bedste forfatter.
Måske skulle du skifte synsvinkel.
Det forstår jeg ikke.
Når noget bliver for velkendt, bliver det sløret.
Men hvis man ser på det fra en anden vinkel -
- kan det antage en ny betydning.
Du har ret.
Før var det bare pletten fra teen, som jeg kastede med.
Kan du se, hvad det godt kan ligne?
En revolver.
Nej. En revolver har en tromle, der roterer.
Det er en pistol.
- Kan du se, hvad slags den minder om? - Det kan jeg ikke huske fra mine bøger.
Jeg kan huske det fra mine. Ian Fleming.
Kender ham ikke.
Hvis du ikke har læst det, har du ikke læst noget.
Med lidt fantasi -
- kunne det godt ligne en Walther PPK.
Den, som Bond fik udleveret -
- efter at hans foretrukne pistol, en Beretta, var gået i baglås.
Kan du bruge det?
Åh ja.
KAPITEL OTTE PISTOLEN
Jeg ved ikke, om jeg forlod samfundet, eller om det forlod mig.
Man kan vel argumentere for begge dele.
Jeg var på vej ind i den lyssky inkassobranche -
- som blandt andet omfattede afbrænding af folks biler.
Jeg havde længe kendt til L.
Hej. Jeg hedder Joe.
Det ved jeg godt. Kom ind.
Jeg søger arbejde.
Jeg har været på kontor, men jeg egner mig ikke rigtig til det.
Det kan jeg godt forstå. Hvem gider det?
Jeg besidder visse kvalifikationer og er temmelig skruppelløs.
Jeg ved, at dine kvalifikationer er glimrende.
Jeg vil foreslå -
- at du begynder for dig selv hjulpet af mig.
Jeg kan forstå -
- at du har et ret godt kendskab til en bred vifte af mænd.
Det kunne og burde du udnytte.
Jeg har brug for underleverandører, der kan lægge moderat pres på folk -
- som mine kunder retmæssigt eller uretmæssigt har et udestående med.
- Er du med? - Afpresning.
Nej, nej.
Jeg foretrækker ordet inkasso.
Jeg blander mig ikke i, om mine kunders fordringer er legitime eller ej.
Jeg vil råde dig til at anlægge den samme synsvinkel.
Min hovedkvalifikation var naturligvis min store erfaring med mænd og sex.
Men også mine mere specialiserede færdigheder viste sig nyttige.
Nej, sådan foregår det ikke.
Vent, til jeg slår dig.
De to hjælpere, L havde anbefalet, var såmænd gode nok -
- men deres temmelig ensformige metode gik ud på -
- at anrette så meget ødelæggelse som muligt med et par jernrør.
Det rører dig vist ikke, at dine ejendele bliver ødelagt.
Denne mand kunne jeg ikke aflæse seksuelt, så jeg blev stædig.
Bind ham til stolen.
Gør ham ikke fortræd.
Jeg kan ikke finde noget smuds på dig -
- men af erfaring ved jeg, at ingen mand er pletfri.
Heldigvis er du udstyret med en meget pålidelig sandhedsdetektor.
Nu fortæller jeg dig et par historier.
Du skal bare lytte.
Du er på bar og ser på et par...
Nu opremsede jeg møjsommeligt alle de seksuelle afvigelser i fiktiv form.
Historier om sadomasochisme, fetichisme -
- homoseksualitet, det hele.
Men han reagerede ikke, og jeg havde næsten givet op, da jeg sagde:
På vej hjem går du gennem parken.
Noget får dig til at standse. Du hører noget.
Nemlig. Du hører børnene på legepladsen.
Du sætter dig på en bænk i nærheden og ser på dem lege.
Der er en lille dreng i shorts.
Han leger i sandkassen.
Han ser på dig med sine blå øjne.
Han smiler til dig. Jeg tror, han kommer hen til dig.
Han sætter sig i skødet på dig -
- og ser på dit ansigt.
Han siger, at han gerne vil med dig hjem.
Derhjemme kan du ikke modstå tanken om at være nøgne sammen.
Han kravler rundt på dig. Du får erektion.
Hold nu op.
Han lægger sig på maven.
Du trækker hans bukser ned.
Jeg skal nok betale!
- Hvad gjorde du? - Jeg suttede den af på ham.
- Hvorfor? Det svin. - Jeg fik ondt af ham.
Jeg havde lige ødelagt hans liv.
Ingen kendte hans hemmelighed. Han kendte den sikkert ikke selv.
Han sad der med skammen.
- Jeg gjorde det vel for at sige undskyld. - Ubegribeligt.
Hør nu her. Det var lykkedes den mand at undertrykke sit begær.
Han havde aldrig givet efter for det, før jeg fremtvang det.
Han havde levet et liv i selvfornægtelse og havde aldrig gjort nogen fortræd.
Det er da prisværdigt.
Jeg kan ikke se noget som helst prisværdigt ved pædofili.
Det er, fordi du tænker på de måske fem procent, der gør børn fortræd.
De resterende 95% udlever aldrig deres fantasier.
Forestil dig deres lidelser.
Seksualiteten er den stærkeste kraft i mennesket.
Det må være pinefuldt at være født med en forbudt seksualitet.
Den pædofile, der formår at leve sit liv skamfuldt bevidst om sit begær -
- uden at udleve det, fortjener sgu en medalje.
Der var en anden grund til min sympati, som er sådan en gåde for dig.
Jeg så en mand, der bar det samme kors som jeg.
Ensomhed.
Vi var begge to seksuelle udskud.
Nå, men årene gik, og min forretning voksede.
Det gjorde mig i stand til at forhøje mine anonyme bidrag til Marcel.
Din forretning går strygende.
Du udfører alle jobbene til perfektion.
Dine andre kunder har kun ros tilovers for dig, men...
- Men hvad? - Vi bliver jo ikke yngre.
Næ, det må du nok sige.
Du må begynde at tænke på at finde en efterfølger.
Jeg har sgu ikke brug for en efterfølger.
Man skal tage sin kriminalitet alvorligt.
Du har brug for en højre hånd, der kan hjælpe dig.
En kronprinsesse.
Den gængse metode er at finde ud af -
- hvilke af ens kolleger der er i fængsel eller narkomaner -
- og derfor ikke kan udfylde deres rolle som forældre.
Så finder man ud af, hvor deres børn spiller fodbold.
Så engagerer man sig. Man hepper på dem i et par år, uanset hvor dårlige de er.
Jo værre de er, desto bedre.
Så påtager man sig langsomt forældrerollen.
Til sidst har man en trofast hjælper, der vil gå gennem ild og vand for en.
Eller sågar gå i fængsel for en.
Det lyder som lokkeri.
- Modbydeligt lokkeri. - Kald det, hvad du vil.
Hvis du tror på, at en opdrager kan gøre gavn -
- så er det barn langt bedre stillet med dig som mentor end uden.
Og fordi jeg godt kan lide dig -
- har jeg sonderet terrænet for en egnet kandidat.
Hun er 15 år.
Ud af en forhærdet forbryderslægt, og hun har været gennem en hel del.
Hun bor på institution.
Faderen er i fængsel, og moderen er død af en overdosis. Kvik pige.
Hun spiller godt nok ikke fodbold, men basketball, og hun er elendig.
Hun har valgt en holdsport, fordi hun er ensom.
Jeg har gemt det bedste til sidst.
Hendes højre øre er misdannet.
Det er hun selvfølgelig flov over -
- og det isolerer hende endnu mere og gør hende et let bytte -
- for den mindste smule opmærksomhed -
- eller antydningen af empati fra dig.
Modvilligt lod jeg L overtale mig til at kigge på P.
Jo længere jeg iagttog den stakkels pige med det misdannede øre -
- desto mere væmmedes jeg ved planen.
Men som L nok havde forudset -
- gjorde mødet med P mig rørt og fuld af medynk.
Og uden at ville det mødte jeg troligt op til kampene i weekenden -
- og heppede på den stakkels spiller.
- Tak, fordi du hepper på mig. - Det var da så lidt.
Du spillede godt i dag.
- Nej, jeg gjorde ej. - Jo.
Du er blevet meget bedre på det seneste.
Det var med stolthed, jeg præsenterede P for min fars lidenskab -
- og førte hende ind i hans verden.
Det er faktisk træernes sjæle -
- vi ser om vinteren.
Jeg synes, de ligner menneskesjæle.
Du har ret. De ligner faktisk menneskesjæle.
Skæve sjæle, almindelige sjæle, vanvittige sjæle.
Alt efter det liv, menneskene har ført.
Jeg har fundet mit træ. Mit sjæletræ.
Det er mit træ.
- Det er ikke et asketræ. - Nej, det er et egetræ.
Min far fandt sit sjæletræ -
- men jeg har aldrig fundet mit.
"Du ved, det er det, når du ser det," sagde han.
Da P blev myndig, og jeg blev hendes vejleder -
- tilbød jeg hende at flytte ind hos mig.
Jeg har aldrig set dig med håret oppe.
Hvor er du yndig.
Jeg var blevet seksuelt inaktiv.
Mit skridt var ét stort sår som følge af misbruget og ville ikke hele.
Jeg kunne ikke engang onanere.
Jeg havde helt klart abstinenser. Feber og krampe.
Joe, hvad er der galt?
- Pas på. - Det skal ryddes op.
Jeg får bare det sådan nogle gange.
Det er okay.
Måske elskede hun dig virkelig.
- Det kunne jeg ikke acceptere. - Du ønskede nok, at det var sandt.
Måske håbede jeg det.
Det er en rørende historie om P.
Så har du misforstået den fuldstændig.
Lad være.
- Jeg vil se dig. - Nej, du må ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg har et sår.
- Det er lige meget. - Du forstår ikke.
Jeg har jo mit øre.
Jeg skammer mig sådan.
Kan du lide mig?
Du er så smuk.
Der er noget, jeg ikke forstår.
Vidste hun, hvad du levede af?
P var meget diskret. Og fåmælt.
Selv om mine arbejdstider var skæve, spurgte hun aldrig til mit arbejde.
Men en dag spurgte hun om noget.
Joe?
Hvorfor begyndte du at komme til mine basketballkampe?
Det var ikke noget tilfælde, vel?
Nej, det var ikke noget tilfælde.
Jeg har ikke fortalt det -
- fordi jeg troede, du ville blive ked af det.
Og vred på mig.
Jeg bliver ikke vred.
Det, jeg laver...
Jeg har ikke et helt almindeligt job. Det er ikke lovligt.
Ingen i min familie gør noget lovligt.
En, der hjælper mig med forretningen, foreslog mig at holde øje med dig.
Planen var, at jeg skulle iagttage dig for at se -
- om jeg en dag kunne bruge dig i mit arbejde.
Jeg skulle blive venner med dig, fordi du ikke havde nogen forældre.
Hvad galt er der i det?
Det er da en ondsindet plan. Jeg følte mig så led.
- Det var der ingen grund til. - Hvorfor ikke?
Hvis du ikke havde gjort det...
...ville vi aldrig have mødt hinanden.
Jeg vil gerne med dig på arbejde næste gang.
Nej.
- Vil du overveje det? - Nej.
- Jo, jo! - Nej.
- Hun fandt sig ikke i et nej. - Selvfølgelig ikke.
Hvordan holder man en bølge på sandet?
Med fare for at lyde lidt for smart -
- så er den sociale arv altså en ubestridelig kendsgerning.
Hvis nogen kendte til gadens lov, måtte det da være P.
Du har mere ret, end du aner.
Skyd svinet!
Stop!
Vi bruger ikke skydevåben.
- Jeg vil godt have pistolen. - De andre har også våben.
Det vidste jeg ikke, men du må i hvert fald ikke have et.
Pistoler er ikke farlige. Det kommer an på, hvordan man bruger dem.
- Netop. - Jeg havde ikke tænkt mig at skyde ham.
- Så havde vi jo aldrig fået pengene. - Må jeg godt få pistolen?
Tak.
Du er ond.
Nu skete der desværre et af de sammentræf, du ikke rigtig tror på -
- med en ganske særlig person.
P skulle føre os til skyldnerne -
- så før jeg så navnet på døren -
- vidste jeg ikke, hvem vi var hjemme hos.
- Er du sikker på, det er her? - Ja.
Måske er tiden inde til -
- at du klarer det selv.
Ja?
Tak, Joe.
I må ikke ødelægge noget -
- eller gøre nogen fortræd.
Bare gå ind og tilbyd ham en rimelig afdragsordning.
Hvis det er sådan, du vil have det, gør jeg det selvfølgelig sådan.
Om det var kærlighed, jeg følte ved gensynet med Jerôme, ved jeg ikke.
Men noget følte jeg.
Meget stærkere, end jeg brød mig om.
Jeg gik faktisk hjem gennem gyden her.
Jeres kvarterer er meget forskellige, men ligger så tæt på hinanden -
- at den korteste vej fra Jerômes hus til centrum var gennem gyden.
Hejsa.
- Hvordan gik det? - Strålende.
Rigtig godt.
- Jeg foreslog en rimelig afdragsordning. - Hvordan så han ud?
Bange.
Hvor gammel så han ud?
Det ved jeg ikke. Ældgammel.
Jerôme skulle afdrage gælden i seks rater.
Hver gang P inddrev pengene hos Jerôme -
- travede jeg rastløst frem og tilbage, indtil hun kom hjem.
Jeg fandt ligefrem min mors kedelige, gamle kabalekort frem -
- for at få timerne til at gå.
For hver aften hun kom hjem, blev jeg mere og mere usikker på hende.
Om jalousi er frygten for at dele eller for at miste -
- interesserede mig ikke.
Men den uværdige følelse, jeg havde undertrykt så længe -
- sneg sig ind på mig.
Den aften hun tog hen for at inddrive den sidste rate, kyssede hun mig ikke.
Jeg slog det hen som glemsomhed -
- men timerne gik, uden at hun kom hjem.
Hver gang jeg så billygter, troede jeg, det var P, der blev kørt hjem.
Jeg besluttede mig for at flygte.
Jeg kunne ikke blive i byen sammen med ham og hende.
Jeg havde lagt en fej plan om at flygte sydpå -
- som fra en istid, jeg ikke turde vende mig om og konfrontere.
Men afskeden var sørgelig og underligt uforløsende.
Noget fik mig til at gå længere op ad bjerget.
Man siger, at det er svært at tage et liv.
Jeg ville mene, at det er sværere at lade være.
For et menneske er det at slå ihjel noget af det mest naturlige i verden.
Vi er skabt til det.
Vidunderligt.
Hop af.
Undskyld.
Brandmandstag.
Åh ja.
Vil du ikke nok fylde alle mine huller?
Jeg ved stadig ikke, hvorfor pistolen ikke virkede.
Jeg sikrede mig, at der var patroner i magasinet.
Den kiksede simpelthen. Ligesom Bonds Beretta.
Jeg ved dog, at selv om der var patroner i magasinet på din Walther PPK -
- og du havde afsikret den -
- så kan man ikke affyre den, før man har taget ladegreb på den.
Man trækker slæden tilbage og giver slip.
Det havde P ikke gjort, for hun havde jo ikke tænkt sig at skyde manden.
Jeg ved ikke med Bond -
- men det må da fremgå af bøgerne og filmene om ham -
- at man skal tage ladegreb på en automatisk pistol.
Nå ja.
Det har jeg jo set i film tusind gange.
Det er morgen.
- Sneen er væk. - Er solen stået op?
Ja, der er sollys.
Jeg har aldrig fundet ud af, hvor det kommer fra.
Det må være et samspil mellem vinduer -
- tårne og høje bygninger.
Der er ikke meget -
- men det er nu engang det sollys, man får her hos mig.
Det er smukt.
I begyndelsen sagde du, at din eneste synd var -
- at du forlangte mere af solnedgangen.
Med det mente du vel, at du forlangte mere af livet, end godt var.
Du var et menneske, der krævede din ret. Og mere til.
Du var en kvinde, der krævede sin ret.
Undskylder det alt?
Hvis nu to mænd -
- havde jagtet kvinder i toget, ville nogen så have hævet et øjenbryn?
Eller hvis en mand havde ført det liv, du har.
Historien om fru H ville have været utrolig banal -
- hvis du havde været en mand -
- og din erobring en kvinde.
Når en mand forlader sine børn -
- på grund af sit begær, accepterer vi det med et skuldertræk.
Men som kvinde måtte du påtage dig -
- en tyngende skyldfølelse, der sad fast.
Al den ophobede bebrejdelse og skyldfølelse -
- blev for meget for dig, og så reagerede du aggressivt.
Næsten som en mand. Og du slog igen.
Du slog igen mod det køn -
- der havde undertrykt og skamferet og dræbt dig og milliarder af kvinder.
Men jeg ville jo slå et menneske ihjel.
Men du gjorde det ikke.
Kun ved et lykketræf.
Du kalder det et lykketræf.
Jeg kalder det underbevidst modstand.
På overfladen ville du slå ihjel -
- men inderst inde hyldede du menneskets værd -
- og glemsomhedens slør lagde sig over dit kendskab til ladegreb.
Alt det her lyder forfærdelig meget som vor tids klicheer.
Og jeg har allermest lyst til at gennemhulle dine argumenter.
- Men jeg er for træt. - Det var godt.
Hvorfor lægger du dig ikke ned?
Ja.
Jeg vil bare sige, at det at fortælle min historie -
- som du insisterede på eller lod mig gøre -
- har givet mig ro i sjælen.
Lige nu står min afhængighed lysende klar for mig.
Jeg har truffet en beslutning.
Selv om kun én ud af en million -
- som min tvivlsomme terapeut sagde -
- har held til mentalt -
- kropsligt og i hjertet -
- at udslette sin seksualitet -
- så er det nu mit mål.
Men er det et liv, der er værd at leve?
Det er den eneste måde, jeg kan leve det på.
Jeg vil stå fast på trods.
Som et vanskabt træ på et bjerg.
Jeg vil samle al min stædighed.
Min styrke.
Min maskuline aggression.
Mest af alt vil jeg takke -
- min nye og måske første ven.
Tak, Seligman -
- der måske er lykkelig, når alt kommer til alt.
Jeg er i al fald lykkelig over, at skuddet ikke blev affyret -
- og gjorde mig til morder.
Nu vil jeg gerne sove, hvis jeg må.
Jeg skal nok sørge for, du ikke bliver forstyrret.
Godnat, Joe.
Godnat, Seligman.
Nej.
Jamen du har jo kneppet tusindvis af mænd.
Tekstet af: Helle Schou Kristiansen Dansk Video Tekst